В онзи ден моят живот
вече беше свършил.
Какво?!
Над нас! Хеликоптер!
Сега са притиснати.
И моят Грийн Дей ще се разправи спокойно с човека,
с когото трябваше да се срещнат в Рим.
Трябва да го убием, преди плесента да е достигнала Колизеума.
Бучелати, ще се справиш ли с онзи под земята?
Върви, Джорно! Тичай, Миста!
Добре! Да вървим, Джорно!
Така или иначе...
Бях започнал първо с теб,
Бучелати.
Развей гангстерския флаг на революцията
дори това да е против божията съдба.
НЕВЕРОЯТНИТЕ ПРИКЛЮЧЕНИЯ НА ДЖО-ДЖО: ВЯТЪР ОТ ЗЛАТО
Удави в гняв чувствата на страх, от онзи ден се кълна на дявола
гръб да обърна аз.
Дали отмъщението слага край? Бъдещето попитай.
Онез', които отхвърлят начина си на живот,
остават посипани в злато.
Именно, око за око,
а за предателя - реквием!
Отчаянието ти маха с ръка да се изправиш сам срещу света.
Да не ти пука, за милост тук място няма!
Когато тялото ти погине,
и молитвите ти ли изчезват също?
О, не! Това е началото на Вятър от злато...
Епизодио 31 "Грийн Дей и Оазис, част 2"
Как посмя да ми направиш засада по-рано в селото?
Но няма да се хвана втори път на същия номер.
Как посмя да измислиш нещо толкова остроръбо?
Не, чакай...
Остротъпо... Не.
Островърхо също не. Остроглаво?
Остроумно?
Знам и без да ми казваш! Ти да не си учител по чужди езици?
Смотаняк!
А, да! Трябва да снимам.
Макар че бързо ще те довърша.
Така...
Стики Фингърс!
Откъде... такава сила и бързина?
Щом останахме един срещу друг,
дори няма нужда да се гмуркам под земята.
Силата му...
превъзхожда моя Стики Фингърс. И по сила, и по бързина!
Отскача! Удря лактите си в земята.
Прави я еластична и увеличава силата в юмруците си!
Затова е толкова бърз!
Той е като боксьор, оттласкващ се от въжетата!
Оазис!
Умри! Нямам време!
Както и подозирах. Не ти расте плесен,
въпреки че падна.
Чоколатовият Грийн Дей убива всяко живо същество.
Какво не е наред на тялото ти?
Тогава ще трябва да направя на пихтия
всяка част от тялото ти, докато спреш да шаваш.
С моя Оазис!
Джорно Джована! Чух, че бил нов.
Умее да вдъхва живот в предмети.
Куршумите, които не уцелиха...
Растението, което се е вкопчило в хеликоптера, трябва да е негово!
Идват. И смеят да ме подценяват!
Жизнената ти сила не е заплаха за Грийн Дей!
Дървото ти ще изгние!
Излитаме, Грийн Дей!
Разпръсни плесента си и се освободи от клоните!
Какво? Не мога да излетя!
Дори не помръдва! По дяволите!
Отлично, успяло е да се разрастне.
Станало е дърво. Хеликоптерът няма да излети.
Миста! Ще се качим до него по дървото! - Няма нужда, Джорно.
В обсега на куршумите ми е.
Напред, Пистълс! Целете се в главата!
Какво?!
Миста, момчетата твърдят, че го няма в хеликоптера.
Къде е? Какво става?
Не може да се е скрил! Нито да е излязъл!
Търсете го, братя! Ще го открием!
Номер 2, Номер 3!
Беда! Миста, отзови всички!
Побързай!
Миста!
Номер 2, Номер 3! Какво ви се случи?
Невъзможно! Защо не го виждам?
Всеки Станд трябва да има по една сила.
А неговата е да те покрие с плесен, ако се спуснеш на по-ниско.
Трябва да има само тази сила!
Бягай, Номер 1...
Номер 6, 7!
Не можем да го победим.
Трябва да се махнеш от хеликоптера!
Той е... - Твърде опасен!
Миста! Веднага отзови Пистълс!
Прибери Станда си!
Не мога да ги отзова.
Хванал е Пистълс...
Подцених го.
Миста!
Миста! Прати ме горе!
Ще върна всички обратно.
Не. Няма смисъл, Номер 5.
Заловил е унищожените Пистълс.
Понеже знае, че Миста няма да се излекува, докато не си върне Станда.
Не мога да го излекувам. - Не!
Освен това вероятно чака да отидеш.
Ако убие и последния Пистълс, Миста ще умре.
С него трябва да се бием лице в лице!
Миста, оставям Триш и Наранча тук. - Добре.
Наглеждай ги!
Миста, Миста!
Върви с него, Номер 5.
Прикривай Джорно. Вземи този куршум.
Усещам жизнена сила. Тогава защо Пистълс не го откриха?
Не знам точното му местоположение, но той не е напускал хеликоптера.
В такъв случай... Голд Експириънс!
Никаква реакция? Какво прави?
Как се крие?
Медицински инструменти?
Значи е лекар?
Плесента напредва! Още малко и ще стигне Колизеума!
Няма време. Трябва да го убия веднага, или всичко е изгубено!
Врагът всъщност е...
Ела тук, Номер 1!
Не се приближавай, Джорно! Това е капан!
Напразно!
Какво?
Какво си е сторил? - Внимавай, Джорно!
Джорно!
Любопитството е най-важният фактор за психологическото развитие.
Никога не съм оценявал толкова експериментите,
които проведох като дете, както сега.
Те ми помогнаха да разгледам внимателно
какво мога да отрежа от човека, така че той да не умре.
Разбира се, знам кои съдове
трябва да бъдат затворени, за да не умра от кръвозагуба.
И ако покрия отрязаните места с плесента на Грийн Дей,
мога спокойно да се предвижвам дори на парчета
и да се крия във всеки ъгъл.
Не бива да падаш, Джорно!
Ако се спуснеш още, плесента ще те порази!
Джорно!
Станд - Оазис Носител - Секо
Качвай се горе!
Понякога човек се чувства истински щастлив, не смяташ ли, Джорно Джована?
Според мен щастието идва в два случая.
Първият случай е, когато отчаянието се превръща в надежда.
Когато дървото ти сграбчи хеликоптера,
честно да ти кажа, се паникьосах.
За мен това беше миг отчаяние.
Но го превъзмогнах.
Огромните ми опит и сила на духа накараха отчаянието да отстъпи.
Затова сега съм изпълнен
с истинско щастие.
Голд Експири... - Да не си посмял!
Джорно!
Забрави ли, че и двата ми крака все още се криеха в сенките?
А вторият случай, който ти донася щастие е,
когато гледаш отвисоко някой, който се е отчаял!
Победих! Докато се размажеш в земята,
плесента ще разяде тялото ти и от него няма да остане помен!
Джорно, вземи!
Скачай, Джорно! Обратно на хеликоптера!
Грацие, Номер 5! - Дай му да се разбере!
Ама че глупост.
Нищо не се е променило, Джорно Джована.
Аз, Чоколата, ще си тръгна победител!
Клонът, който отгледа, също е жив.
И ако го наклоня няколко сантиметра, плесента ще го порази!
Скачай на хеликоптера, Джорно!
Бързо!
Джорно!
Успях! Покажи ми изражението си!
Покажи ми отчаянието си!
Покажи ми в пълен блясък момента, в който губиш надежда и умираш!
Нека видя отчаянието на лицето ти на път към гибелта ти!
Бене!
Успях да запратя треска към перките под идеален ъгъл.
Клонът беше жив и затова плесента го унищожи.
Но отчупената треска от дървото губи жизнената си сила.
Просто парче дърво.
И тъй като ти унищожи клона, той се превърна отново в куршум.
Впрочем, относно безумната ти теория за щастието.
Колкото и да те гледам, не мога да се почувствам щастлив.
Понеже печелех още от самото начало!
Ура! Не мога да повярвам, Джорно.
Беше на ръба! Победи го преди плесента да стигне
Колизеума!
Моля те, погрижи се за раните на Миста.
Размина ни се на косъм, но сега всички Пистълс ще се върнат.
Би ли мръднал леко вдясно, Номер 5?
Може би се тревожа излишно,
но този... Как се представи? Чоколата?
Напълно възможно е да...
Правиш се на умрял!
И сега размишляваш. - Джорно?
Ако, докато се кача при теб,
успееш да мръднеш няколко сантима,
ще можеш да се плъзнеш в процепа между клоните и да избягаш.
Отново ще пуснеш плесента
и ти ще спечелиш, прав ли съм?
Няма спор, дясната част на белия ми дроб е пробита.
Подключичната ми артерия е скъсана,
счупени са ми четири ребра, дясното рамо и костите на дясната ръка.
Едва ли ще се кача много бързо при теб.
Но моят Станд е Голд Експириънс.
Той е силов тип с обсег два метра.
Ако бъда за миг по-бърз, ще те довърша първи.
Мъртъв е! Простреля го в главата!
Възможно. Ако си лежиш кротко горе,
ще те лиша от възможността да се биеш, нищо повече, обещавам.
Давам ти избор.
Какво реши?
Качвам се при теб.
Нито крачка повече! Обърни се, кретен такъв!
Взех Миста и костенурката за заложници!
Глупак! Докато си чешеше езика,
не си забелязал как промъкнах дясната си ръка
под сянката на дървото! Ще прережа гърлото на Миста!
Ако дойдеш към мен, няма да успееш да го излекуваш!
Миста! - В крайна сметка аз победих!
Нека ти!
Съгласен съм. Говорех, защото исках да спечеля време.
Достатъчно за куршума, който мина през главата ти,
да съзрее и да се върне в раната ти.
Парчето, което остана в главата ти,
привлече куршума и се превърна в бръмбар рогач.
Когато го запратих към перките, му дадох жизнена сила
с Голд Експириънс.
За да те довърша веднъж завинаги,
независимо дали беше жив, или мъртъв.
Но ти каза, че няма да ме пипаш,
ако си лежа кротко...
Знай си мястото! Нима някой ще прояви милосърдие
към отрепка като теб?
Колко си груб само!
Напразно! Напразно! Напразно! Напразно! Напразно! Напразно!
Напразно!
ИЗГАРЯНЕ НА ОТПАДЪЦИ Понеделник, сряда и петък
Джорно!
Миста идва в съзнание!
Миста, Миста!
Какъв е този телефон? На Чоколата?
Нима е разговарял с някого по време на боя?
С кого и какво му е казал?
Защо, Чоколата?
Защо не си вдигаш телефона? Звъня ти!
Нещо мига...
Какво значеше?
А, да! Това е сигнал за гласово съобщение!
Колко са? Две? Кога ги е оставил?
Докато съм гонел Бучелати?
Аз съм, Секо.
Чоколата!
Разправих се със стрелеца Миста. - Супер!
Изглежда, че онзи новият Джорно Джована идва към хеликоптера.
Но няма повод за притеснение. Аз печеля.
Ти се съсредоточи върху Бучелати. Ще ти почеша гърба, щом се върнеш.
Сигурно искаш още захарни кубчета?
Ще ти хвърля. Заслужаваш награда.
Колко искаш? - Ами, ами...
Две? - Не! Искам повече! Повече!
По-о-о-вече!
Шегугвам се! Ще ти хвърля пет.
Пет наведнъж! Ще успееш ли да ги лапнеш?
Само с уста без ръце.
Чуй ме, Секо.
Ние сме непобедими.
Силните имат пълното право да властват над слабите.
Или по-скоро силните са длъжни да властват над другите.
Дори и това да е босът.
По време на тази битка смятам да надмина дори него.
Ти също, Секо. Ти си силен.
Джорно идва, ще затварям. Но знай,
че затова те обичам.
Затварям.
Достатъчно далеч сме. Сега подземният не ги заплашва.
Превод и субтитри ГЕОРГИ ГИНЕВ
Следва: "Грийн Дей и Оазис, част 3"